EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
RAYBURNS VÄRDSHUS
Mamma!
Är du okej?
Är du redo?
- John, Chelseas vittnesmål ändrar allt. - Det där om Meg är inte logiskt.
Hon har aldrig varit våldsam.
Hon blir det arga exet. Det kvittar varför förlovningen bröts.
Ord står mot ord.
Men vi saknar hennes version.
Hennes DNA finns såklart i Marcos hem.
Men hon försvann dagen efter att mannen blev mördad.
Och Chelsea har placerat henne på brottsplatsen, med motiv.
- Vet du verkligen inte var hon är? - Nej.
- Verkar inte det konstigt? - Vad fan, Brandon?
Kevin då? Vi har ett ögonvittne.
Din bror måste verkligen överträffa sig själv.
Ärligt talat är jag orolig. Han verkar lite labil.
Min bror fixar det.
Ja... det är bäst det.
- Hallå, mrs Rayburn. - Kan jag hjälpa dig?
Ja, vi har... Vi har faktiskt träffats förut.
Åh, förlåt. Ja, det är klart. Du är mr Del...?
- Delveccio. Ja. - Delveccio.
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag vet vad du tänker.
Jag vet precis. Jag borde ha tagit med mig blommor.
Det borde jag, men... Jag hittade inte rätt. Förlåt.
- Jag är jätteledsen. - Jag är lite upptagen just nu.
Tigerliljor.
Eller hur? Tecken på kvinnligt mod?
Jag är orolig för dig, Sally.
Det är jag. Jag ser saker.
Informationen bara dyker upp.
Jag är ledsen, men jag måste upp tidigt...
Åh, nej.
Jag vill inte skrämma dig.
Men jag har sett dig, Sally.
Ursäkta mig?
Du mår inte bra.
Du andas inte ens.
- Va? - Du är död.
- Du måste gå. - Nej. Lyssna...
Jag är inte här för att skada dig.
Snälla, jag vill hjälpa till. Jag måste hjälpa till.
Vad du än vet och har gjort, så finns det hopp.
- Jag har sett det. - Förlåt.
Den där skuggan du känner inombords?
Den försvinner om du pratar. Jag såg det!
Sally, gå till en präst.
Till en kyrka. Prata med nån, Sally.
Det blå läker jättefint.
Det är bäst att du vilar inför morgondagen.
Undrar du varför du valde att göra det här?
Nej.
Bara varför jag valde nåt som kräver så många besök.
Du ville ha det klart till din födelsedag.
Och så blir det.
Trettio-jäkla-fem.
Vad gör du vaken?
Jag kan inte sova. Tandjäveln tar kål på mig.
Gav inte dr Fred dig nåt mot smärtan?
Jo, jag tog det inte.
Jag har lite Vicodin.
Jag ska nog inte ta det, Belle.
Kom igen, Kev.
Du är alkoholist, inte beroende av Vicodin.
Du kan inte gå dit utan att ha sovit nåt.
Tja...
- Allt kommer att gå bra. - Behåll dem, utifall att.
Jag pratar inte om tabletterna, jag pratar om rättegången.
- Det kommer att gå jättebra. - Du kommer väl dit?
Självklart.
Alla kommer att vara där.
Oavsett vad som händer, så klarar vi väl oss?
- Du och jag? - Visst. Vad menar du?
För det är det enda jag bryr mig om. Dig och Rocky. Det är allt.
Okej. Lägg dig och sov lite, okej?
Kom igen.
Vi går och lägger oss.
Det här numret används inte längre.
Om du har nått den här inspelningen av misstag, vänligen...
- John? - Hej.
- Det är sent. Är allt okej? - Förlåt. Kan jag bo här några nätter?
Visst. Vi är fullbokade, men sov i ditt gamla rum.
- Tack. - Är allt bra på motellet?
Visst. Hotellets avloppssystem...
De renoverar byggnaden. Det är bara en tidsfråga.
- Jag är tacksam, det ska du veta. - Jag vill inte prata om det.
Det känns bra. Vi kan nog ta dem.
- Kanske. De har ju ett ögonvittne. - Kevin är en jävla skit.
Nu krossar vi honom.
- Ja? - Får jag komma in?
Självklart.
Har du allt du behöver?
Ja.
Jag har svårt att sova.
Jag har återkommande drömmar.
Jag drömde att jag var på begravning, mitt i floden.
Alla hade med sig samma blommor.
Tigerliljor.
Jag vill fråga dig nåt.
Okej.
Det handlar om Meg.
- Vad? - Har du pratat med Meg?
Har du haft nån kontakt med henne?
Hur många gånger...
Jag fortsätter fråga, för om hon inte kommer tillbaka...
...då blir hon misstänkt.
Eftersom ingen i familjen har hört nåt, så gör det att hon verkar skyldig.
Jag vet inte var hon är, John.
Hennes bil står kvar här. Skulle inte du sälja den?
Jo, jag har bara inte gjort det.
Tror du att hon behöver den
när hon kommer tillbaka efter rättegången, eller har hon bett dig vänta?
- John... Snälla, sluta. - Du skyddar henne inte.
Du måste förstå.
Du har ingen aning om hur lätt det här kan gå åt skogen.
Du har ingen aning.
Jag måste prata med henne.
Snälla, berätta var hon är.
Jag kan inte svara. Var snäll och lämna ett meddelande.
Jag borde inte ha ringt dig. Tack för att du vill hjälpa till.
Okej? Men det är ditt arv.
Din pappa var emot att du åkte hit.
Han ville hålla dig borta från familjen. Pengarna...
...är din biljett härifrån.
Jag gör det. Jag täcker alla juridiska avgifter.
Jag gör mitt bästa för att begränsa ytterligare kostnader.
Jag kan följa upp Chelseas vittnesmål och kolla allt utan att öka budgeten.
Vad menar du med "följa upp"?
Just nu är det hennes ord mot Kevin Rayburns.
Det vore bättre om vi kunde styrka
att hon faktiskt körde Meg Rayburn till Marcos hus.
- Har vi tid att försöka hitta det? - Nej.
Jag måste be domaren om uppskov.
Vad tusan är uppskov?
Jag måste be domaren att skjuta upp rättegången,
och det är osannolikt att hon går med på det.
- Men det är möjligt? - Pratar du med domaren i dag?
Jag ska försöka. Men hoppas inte för mycket.
- Jösses. - Du är känd.
Jag trodde inte att så många skulle komma.
Det kommer att gå bra.
Alla står på din sida.
- Kevin, kan vi prata? - Nej.
- Vad ska du säga i dag? - Inte nu.
- Hatar du Eric O'Bannon? - Nej.
Vilken cirkus.
Galet.
Men allt kommer att gå fint.
- Självklart. - Mr Rayburn.
- Hej. - Familj.
- Är du redo? - Ja.
- Lätt som en plätt. - Det räcker, okej?
Då går vi. Ridån är på väg upp.
Behöver du en paus, säg till.
Vill du höra en fråga igen, säg till.
Vad du än behöver, säg till.
Efter att du tog emot samtalet från Marco Diaz, vad hände?
Jag gick över till hans hus.
Du gick?
Ja, sir. Mitt körkort var indraget.
- Varför då? - Jag hade drogproblem förra året.
Jag var med om en bilolycka medan jag var påverkad.
- Var du nykter när du gick till Marco? - Ja, sir.
Hur länge hade du varit nykter då?
En månad, 30 dagar.
Jag började i AA dagen efter olyckan, så...
Jag fick precis halvårsmärket.
Gratulerar.
Vad såg du när du kom fram till Marcos hem?
Först hörde jag ett gräl när jag närmade mig dörren.
- Och sen? - Genom glaset på ytterdörren...
...såg jag Marco bli slagen i huvudet.
Vad hände sen?
Jag försökte stoppa det, men jag kom för sent.
Marco blev slagen om och om igen.
Jag visste inte vad jag skulle göra. Så jag skrek nåt och...
Ja, jag försökte stoppa det, men det... Det var hemskt.
Då blev jag skjuten.
Är personen som sköt dig här i dag?
Kevin?
Kan du identifiera personen som du såg döda Marco Diaz?
- Ja, sir. - Kan du peka ut honom åt oss?
Han sitter där.
Eric O'Bannon.
Han dödade Marco och sen sköt han mig.
Mr Rayburn, jag vill ställa en fråga till.
När du var hemma hos Marco Diaz, såg du nån annan,
förutom den svarande och Marco?
Nej, sir.
Du såg inte din fru?
- Nej. - Såg du din syster?
Nej.
- Din bror? - Nej.
Några andra släktingar, familjemedlemmar?
Fastrar, farbröder, kusiner?
Nej.
Inga fler frågor, fru domare.
Ms Santos, korsförhör?
Var är John?
Jag vet inte.
Vi återgår till mordkvällen.
Jag är lite förvirrad. Du kanske kan förklara en sak.
- Jag kan försöka. - Ja, säkert.
Jag har listan på dina mobilsamtal framför mig.
Under mordkvällen ringde din syster Meg till dig flera gånger.
Varför försökte hon så desperat få kontakt med dig?
Jag vet inte. Vi pratade aldrig. Du får fråga henne.
Eftersom hon är försvunnen, så kan vi inte det.
- Protest. Spekulationer. - Bifalles. Försiktigt, advokaten.
Ja, fru domare.
Lämnade din syster några röstmeddelanden?
Ja. Hon bad mig ringa tillbaka till henne.
Varför gjorde du inte det? Varför svarade du henne inte?
Har du några syskon?
Ibland vill man undvika familjegrejer.
Jag var inte på humör.
Jag förstår.
Det står här att du även ringde din bror, John,
sju gånger den kvällen.
Det verkar ovanligt. Varför var du så ivrig att nå honom?
Mr Rayburn, jag ställde en fråga.
Varför ville du så desperat få kontakt med John?
- Protest, fru domare. - Bifalles.
Omformulera frågan.
Varför ringde du John sju gånger?
- Jag behövde prata med honom. - Det står här...
...att du pratade med honom.
Varför behövde du prata med honom?
Min fru var gravid då.
Och... hon hade bäckensmärtor.
Jag ringde John och frågade om han tyckte att vi skulle åka till sjukhuset.
Han har barn. Jag ville fråga om råd.
Varför sa du inte det när vi pratade om Megs samtal?
Jag glömde.
Verkligen?
Du verkar minnas allt som hände under de påföljande timmarna.
Men du glömde att din frus graviditet var i fara?
Jag blev skjuten två gånger. Jag kommer ihåg det.
Låt oss prata om din familj.
Ni verkar otroligt sammansvetsade.
- Förlåt, var det en fråga? - Tycker du att ni är sammansvetsade?
- Jag antar det. - För 30 år sen...
- ...drabbades er familj av en tragedi. - Protest, fru domare. Relevans.
Det handlar om trovärdighet.
Brottet har bara ett ögonvittne, så vi behöver lite spelrum.
Jag tillåter det. Gå inte för långt bara.
Tack.
Så, den här tragedin... Vad hände?
Min syster dog.
Din äldre syster Sarah. Stämmer det?
- Ja. - Och vad hände?
Hon drunknade. Det var en båtolycka.
Jag är ledsen.
Och samma dag hamnade din bror Danny på sjukhus.
Vad hände?
- Han blev påkörd, tror jag. - Du vet inte?
Jag var liten. Jag kommer knappt ihåg det.
- Din familj pratade inte om det? - Det var smärtsamt för oss.
- Det är det fortfarande. - Givetvis.
Din far skyllde din systers död på Danny, eller hur?
Sanningen är väl egentligen att Danny inte blev påkörd?
Fru domare, snälla.
Din far slog honom så illa att han hamnade på sjukhuset.
Var det inte det som hände?
- Jag minns inte. - Advokaten, varning.
- Jag kommer dit. - Kom dit snabbare.
Din familj mörkade händelsen för din fars skull.
Är det inte sant att din familj ljög för polisen för att skydda din far?
Jag vet inte.
I er familj brukar ni väl ljuga för att skydda varann?
- Protest. - Bifalles.
När du greps för droginnehav, så representerade Meg dig?
Ja.
Hon ordnade ett avtal åt dig? Ingen fängelsetid?
- Ja. - Schysst avtal.
Du måste ha varit tacksam. Sen stod du i skuld till henne.
- Protest. - Jag tar tillbaka det.
Vi återgår till telefonsamtalen från Meg.
Om Meg var i knipa, vore inte du den förste
- hon skulle ringa? - Protest, spekulationer.
Bifalles.
Det var väl inte Marco som ringde och bad dig komma till huset?
- Det var din syster, Meg. - Nej.
Meg ringde dig. Du stod i skuld till henne
och skulle kunna ta en kula för henne.
Det är inte sant.
Och du ringde John sju gånger för att sätta dit O'Bannon för mordet
- som din syster, Meg, begick. - Det är inte vad som hände.
Fru domare, familjen Rayburn står inte inför rätta här.
Min protest står fast.
Bifalles. Advokaten.
Jag ber om ursäkt.
Jag tar tillbaka frågan. Jag är klar med det här vittnet.
Tack, mr Rayburn.
Du kan gå nu.
- Det är en ängel som sjunger! - Det här är galet!
Nån vill komma in.
Öppna, är du snäll. Jag sjunger.
Hej. Välkommen.
Jag är Lauren.
Men mina vänner kallar mig... LC.
Kom in.
Nej, det är nog fel hus. Förlåt.
Nu blev det pinsamt.
Krama en främling och för trenden vidare.
Kom igen, hjälp till!
Det här är kanske ändå rätt hus.
Amy!
Herregud.
Du kom?
Det här är John, allihop. Allihop, John.
Vi växte upp ihop.
- Hej, John. - Hej, John!
- Läget? - Kom in.
Varför gjorde du det, Kev?
Varför ljög du?
Jag mådde bra då.
Jag hade inga problem med barnet.
Du var inte ens hemma. Du åkte tidigt, med Meg.
De är ute efter henne. Jag ville inte ge dem mer ammunition.
- Tänk om jag kallas som vittne? - Belle...
- Ska jag också ljuga? - Nej.
Jag kan åka in.
- Det kommer inte att hända. - Men tänk ändå?
- Det händer inte. - Men tänk ändå?
Jag vet inte!
Fan! Jag vet inte. Jag har inte svaren.
Jag har svarat på frågor hela dagen! Jag är trött på det.
Så du och Amy växte upp ihop.
Ja.
Era föräldrar var vänner, sa hon. Var din pappa också soldat?
Ja.
Samma bas, till och med.
Hur länge har du och Amy varit vänner?
Jag vet inte. Några månader.
Ända sen hon gav mig gratis drinkar i baren kvällen då min pappa dog.
Vilken hemsk olycka.
Jag beklagar sorgen.
Nej. Hennes föräldrars dödsfall.
Ja.
Amy och jag har...
Vi har verkligen knutit an som föräldralösa.
Ja, säkert.
Hur som helst, trevligt att träffa dig, John.
Detsamma.
- Det gick bättre än väntat. - Du var jätteduktig.
Du gjorde dem rädda.
Jag har aldrig sett Sally så uppriven som när hon gick ut.
Domare Reens blev också påverkad,
för hon överväger vår begäran om uppskov.
När får vi veta?
Hon sa inte "dra åt helvete", men det är ändå en chansning,
- så du måste vara redo att vittna. - Det är jag.
Du börjar. Vi kör stenhårt från start.
I övermorgon, om domare Reens nekar oss uppskov.
Visst, okej.
Skulle det hjälpa om jag vittnade?
- I samband med vad? - Vi vill inte blanda in dig i det här.
Jag är en Rayburn. Jag är redan inblandad.
Det skulle ha krossat din fars hjärta att se dig åka iväg sådär.
Du hade inte ens strukit din klänning.
Jag hade bråttom att komma iväg.
Du lämnade oss för en man som inte ens gav dig en ring.
Nu låter Meg dig smaka på din egen medicin.
Prata inte om henne som om du kände henne.
Hon skulle aldrig göra så mot mig.
Varför sitter du då härute och oroar dig för henne?
Du skulle inte förstå.
Inte?
Kvällar som den här får mig att minnas.
Kommer du ihåg?
Kollade du att pojkens bil hade säkerhetsbälten?
Hon är inte med en pojke, mamma. Hon är vuxen.
Du hade inte börjat med riktig behå än. Jag tvingade dem att komma in i huset.
Du fick dem att frukta Gud.
Hon kommer tillbaka.
Jag är inte lika säker.
Jag måste inte lyssna på det här.
Hallå?
Ja, det här är Sally Rayburn.
Självklart kommer jag ihåg, mr Marx.
Är nåt fel?
Det är dags, födelsedagsbarnet.
- Vad? - Alla vill se den.
- Se vad då? - Åh, du vet.
Du vet. Sluta.
Ni menar lite av den här?
- Ja! - Eller lite av...
...den här?
- Den är fantastisk. - Inte tjejen från hemstaden
- du växte upp med, va? - Verkligen inte.
Tack vare LC.
Min studio är bara fyra kvarter bort, efter de där röda ljusen.
På vänstersidan.
Är du tatuerad?
Nej, det är jag inte... Nej.
Hans mamma skulle döda honom.
Det skulle hon.
Jag älskar det här.
Man kan se havet en klar dag.
Jag gillar att man kan se över folks huvuden.
När ni är högt upp, känner ni då att ni vill hoppa?
Ja. Det har jag känt.
Eller känslan när man vill...?
När man vill knuffa nån?
Det finns ett namn för det.
Det finns ett namn.
Nej, nu börjar hon igen, med sitt vetande.
Ropet från...
Jag minns inte franskan från gymnasiet.
- "Tomheten ropar efter mig." - Jag visste inte att du kunde franska.
Hon är full av överraskningar och kan franska.
Och hon har gulliga vänner.
Vad gömmer du mer i den där snart tatuerade ärmen?
Det räcker för mig.
Avslöja nåt om födelsedagsbarnet.
Nej, mina läppar är förseglade.
Det skålar jag för.
Grattis på födelsedagen, Ames!
Tack.
Jag förstår inte.
Din familj baktalades i dag, ms Rayburn.
Du menar allt nonsens om Meg?
Nej, jag pratar om det förflutna,
det som hände din make och din son.
Vi tror att du bäst kan motbevisa det.
Vill ni att jag vittnar?
Mrs Rayburn, du är högt ansedd här.
Din familjs namn betyder nåt.
En pir är tillägnad er, bidrag till välgörenhet...
Nästan 50 års verksamhet på ert värdshus.
Vill du inte bemöta anklagelserna?
- Du kan slå hål på allt. - Om Meg kommer tillbaka, då?
Har du information om var hon finns?
Nej, jag bara...
- Jag tänkte att det kunde hjälpa. - Givetvis.
Just nu är hon en vålnad.
Svarandesidan kan måla vilken bild de vill av henne.
Men du kan ändra på det.
Du kan ge Meg ett mänskligt ansikte.
Jag hör av mig, mr Marx.
Hur känns det att vara 35 igen?
Det är en bra ursäkt för att ha en fest.
Sen när tycker du om fester?
Sen min familj inte är inbjudna.
Jag fick ditt meddelande.
Jag kommer inte hem.
Du inser att Erics försvar är att göra dig till misstänkt?
Jag sa att jag fick meddelandet.
Jag trodde att när du hörde det, så skulle du ringa mig.
Varför? Jag visste att du skulle leta upp mig.
Bryr du dig inte om vad folk säger?
Jag vill inte ha med det att göra.
Om de inte kan hitta mig, kan de inte tvinga mig att vittna.
Mamma då?
- Vad är det med mamma? - Tror du inte att hon behöver dig?
Jag tror att du behöver mig.
Jag tror att du och Kevin behöver mig.
Och jag skulle hellre gömma mig för alltid
än att åka tillbaka och ljuga i rätten.
Hur länge stannar du?
- När vi lekte kurragömma... - Herregud. Jag hatade det.
- Det var bara en lek. - För dig.
Du vet inte alls hur det var för mig under uppväxten.
Jag var aldrig bra nog.
Ni lät mig aldrig vinna. Inte en enda gång.
Vad var det ni brukade säga till mig?
"Göm dig bättre."
Jag känner mig äntligen som mig själv.
Jag åker inte hem för att känna mig som det där barnet igen och hata mig själv.
Jag åker inte.
Okej.
Förlåt.
ROY, KOLLA MED S OM DET HÄR
Mamma!
PERSONALAVDELNING
Hej. Går det här fort?
Abbington är borta, så röntgen har brist på folk.
- Sitt ner. - De är redan hårda mot mig. Det vet du.
Sitt. Snälla Chelsea.
- Kan vi inte prata om det här senare? - Det finns inget senare.
Vi ger dig sparken.
För vad då?
För att jag inte tog ledigt?
- Det har inget med det att göra. - Det handlar om min bror.
- Nej. - Skitsnack.
Det saknades Percocet i förrådet.
När säkerhetsavdelningen såg filmen, såg de att du stulit det.
Det var bara en gång, jag svär.
Det var bara en gång.
- Finns det inget du kan göra? - Jag är ledsen.
Jag tog ditt parti. Jag sa att du haft det kämpigt.
Ja, de vet det.
Jackson Memorial vill ha en referens. Måste du berätta?
Jag hade inget val.
Helvete.
Meg?
Meggie?
Är det du, gumman?
- Är det du? - Har du nån gin?
Det här är Megs hus.
Hon dricker bara tequila.
Har hon bara plats med en flaska?
Du ser så trött ut, mamma.
Kom här.
Jag har uppfostrat dig bättre än att säga så till en kvinna över 20.
När din pappa försvann, minns du det?
- Du satt hos mig. - Ja.
Du skakade.
Ja. Jag kunde inte sluta.
En sådan vanära.
Det kändes som om vargarna kom tillbaka.
De gömde sig i buskarna, men jag visste att de var där.
Gumman, gör inte det här.
Jag kände lukten.
Den våta pälsen. Det vände sig i magen på mig.
Jag är ledsen.
Jag kunde inte stanna, mamma.
Jag var tvungen att vara med Robert.
De vill att jag vittnar.
Jag vet.
Vad ska jag göra?
Du ska ta hand om dina egna barn.
John?
- Hej. Vad händer? - Är din vän okej?
Vem?
Jag vandrade uppe i bergen. Jag såg honom sitta i bilen.
Jag tror att han kan ha gråtit.
- När var det? - Jag passerade honom på väg upp.
På hemvägen var han kvar.
Telefonen låg i bilen, så jag kunde inte ringa tidigare.
Var?
Hej. Vad händer?
LC sa att hon såg dig.
- Är du okej? - Jag var på väg till flygplatsen.
Tänkte du åka utan att säga hej då?
Det hade varit enklast.
Jösses, går du verkligen upp såhär tidigt varje morgon?
Ja, tyvärr.
Jag har mardrömmar.
En mardröm. Alltid samma, sen vi var små.
Nån är på väg in på uppfarten utanför värdshuset.
De försöker bryta sig in i huset, och jag kan inte låsa dörrarna.
De går inte i lås. Låsen finns, men jag...
De fungerar inte.
Sen vaknar jag precis innan jag ser vem personen är.
Jag vet inte. Jag låter säkert galen.
Jag tycker inte att du är galen.
Kevin...
Kevin sa att han har haft en liknande dröm.
Du då?
- Jag? - Har du haft samma dröm?
Vad tänker du göra?
Skulle det verkligen hjälpa om jag kom hem?
Ja, förmodligen.
Vad vill du att jag gör?
Har du nånsin känt att du har vetat nåt, långt inne,
men om du sa det högt, så skulle folk tro att du var galen?
Vad gjorde John när Marco blev mördad?
Jag vet inte.
Vad menar du?
Vi...
Vi hade bråkat, och han hade åkt för att sova nån annanstans.
- Försökte du ringa honom? - Ja.
Jag ringde, och han svarade inte.
Jag vet att han åkte en sväng för hans bil gick sönder norrut nånstans.
Ringde han tillbaka?
Nej.
Vi var...
Vi hade allvarliga problem.
Nåt är fel.
Jag tror... att de ljuger allihop.
Kevin.
John, till och med Sally.
Allihop.
- Varsågoda. - Tack.
Kan du sluta? Det finns inget därute.
Det finns inga vargar här.
Det är ingenting. Det är vinden.
Det finns ett getingbo under verandan.
Var är hon?
Hittade du Meg?
Ljug inte för mig, John.
För jag kan se det på dig.
Berättade du vad som händer här?
Hon frågade vad jag ville att hon skulle göra. Jag svarade.
Vi skulle ha träffats på flygplatsen, men hon dök inte upp.
Jag vill prata med henne.
Hon har stängt av telefonen. Hon...
Hon kommer inte hem.
Advokaten sa hemska saker om oss när Kevin vittnade.
Jag är så ledsen.
De vill att jag vittnar.
- Nej. Du behöver inte göra det. - Jag vet.
- Jag ska prata med Marx, du måste inte... - Nej.
Det är dags.
Det är dags att rensa luften.
Rensa...? Vad betyder det?
Det är dags.
Vi uppskattar verkligen att du är här, mrs Rayburn.
Sally. Snälla.
Sally. Tack.
Det måste ha varit smärtsamt att höra anklagelserna mot din familj.
Ja. Det var det.
Och du vill förtydliga en del saker.
Ja.
Försvarsadvokaten hänvisade till en dag för 30 år sen.
- Kommer du ihåg den dagen? - Det gör jag.
Kan du berätta för oss vad som hände den dagen?
Min dotter, Sarah, drunknade.
Jag beklagar. En tragisk händelse.
Vill du berätta nåt annat?
Jag hade bestämt mig för att lämna min make.
Vi hade ett hemskt gräl.
Danny tog med sig Sarah i båten för att hon skulle slippa höra.
Jag tänkte åka till min mamma och...
...sen skicka efter barnen.
- Men du kom aldrig dit, eller hur? - Nej.
De stannade bussen och berättade för mig om min dotter.
När jag väl kom tillbaka hem, var Danny på sjukhuset.
Och Danny är din son.
Han var min son.
Han var med om en bilolycka, eller hur?
Och han blev allvarligt skadad.
Nej.
Han blev slagen av min make.
Ms Rayburn, är du säker? För du lämnade vittnesmål tidigare.
Jag är säker.
- Fru domare, jag vill göra ett avbrott. - Nej. Jag skulle vilja avsluta. Snälla.
Hon är ditt vittne, advokaten.
Vänligen fortsätt, mrs Rayburn.
Hans...
Det knäppte i Dannys skuldra
när han rörde på den efter...
Efter det.
Och jag hörde knäppandet och tänkte:
"Det där läkte inte rätt."
I polisrapporten vi har står det annorlunda.
Jag vet att det gör det.
Jag vet också
hur det var att ha en pappa i fängelse.
Skammen, och jag...
Jag tänkte på när polisen kom för att hämta min pappa.
Alla i hela stan stod på gatan och såg min mamma gråta.
Hon bara grät och grät.
Jag ville inte att mina barn skulle behöva uppleva det.
Så jag sa åt dem att ljuga.
Och det gjorde de.
Fru domare, kan vi ta en paus?
Den dag då Sarah dog...
...valde jag min make över min son.
Det krossade Danny.
Han blev aldrig densamme efter det.
Det var som... Det var som i bibeln.
Abraham och Isak.
Men Gud skickade en ängel för att rädda Isak.
Danny hade inte samma tur.
Inga änglar för honom.
Jag hoppas att ni aldrig behöver göra ett liknande val.
På en och samma dag...
...förlorade jag både min dotter och min son.
Inga fler frågor, fru domare.
Mrs Rayburn, vill du ta en paus?
Jag skulle vilja fortsätta.
Ert vittne, advokaten.
Tack för din uppriktighet, mrs Rayburn.
Hårda sanningar är smärtsamma. Det här kan inte vara enkelt för dig.
Nej.
Jag vill prata om din dotter, Meg.
Vet du var hon är för tillfället?
Nej.
Är det inte konstigt att hon försvann just när Marco Diaz mördats?
Hon har inte mejlat eller ringt dig?
Jag sa inte att hon aldrig ringt mig.
Har du hört av henne?
Ja.
Jag trodde att du sa att du inte visste var hon var.
Det gör jag inte.
Du erkände att du sa åt dina barn att ljuga.
Bara den gången.
Sa du åt John att ljuga?
- Ja. - Och Kevin också?
Ja.
Med tanke på lögnerna i det förflutna,
tror du att det är möjligt att Kevin ljuger nu,
när han säger att han såg min klient mörda Marco Diaz?
- Jag vet inte. - Tror du att det är möjligt...
...att han ljuger när han säger att min klient sköt honom?
Jag vet inte.
Tror du att det är möjligt att din dotter, Meg,
mördade Marco Diaz i ett anfall av svartsjuka?
Och sen ringde Kevin för att hjälpa henne?
Och sen sköt Kevin för att sätta dit en oskyldig man?
Och sen fick John sopa igen alla spår.
Är det möjligt?
Är det möjligt,
med tanke på att din familj tidigare ljugit för att skydda familjen?
Tror du att alla tre ljuger nu? Är det möjligt?
Nej.
Nej? Varför?
Nej.
Det är inte möjligt.
Meg kan inte ha dödat Marco Diaz.
Då måste hon ha varit på två ställen samtidigt.
Vad betyder det?
Meg var med mig.
Var Meg med dig då Marco Diaz blev mördad?
- Ja. - Hela natten?
Från elva.
Hon somnade vid midnatt.
- Varför har du inte nämnt det för nån? - Ingen har frågat.
Mrs Rayburn, förlåt mig.
Hjälp mig att förstå.
Du hade den här informationen och du har aldrig gett dig tillkänna?
Min dotter...
...står inte inför rätta för att ha mördat Marco Diaz.
Det gör din klient.
Dra åt helvete.
Dra åt helvete allihop.
Mamma...
Jag vet vad du har gjort för oss alla.
Tack.
Du kan inte göra det här. Du kan inte erkänna dig skyldig.
Du skulle ha sett hur de tittade på henne.
Som om det var själva Jungfru Maria som satt däruppe och grät.
Det betyder inget. En mor som gråter. Juryn känner nåt i en minut...
De finner dig inte skyldig för det.
Det är inte vilken mamma som helst. Det är Sally Rayburn. Förstår du?
Fan. 30 år.
Trettio jäkla år.
- Det är det eller dödsstraff. - Det här är galet. Kan du prata med honom?
Du har inte ens förberett dig. Du har inte kallat mig som vittne än.
Jag kan inte kalla dig som vittne längre.
Jag vill inte att hon vittnar.
Marx kommer äta dig levande.
Din uppsägning skulle misskreditera ditt vittnesmål.
- Va? - Det är oanvändbart nu.
Jag stal inget. De har hittat på det.
- De har dig på film. - Ett piller, en gång.
Det spelar ingen roll.
Är det allt? Du ger upp? Han åker in på 30 år?
Det är inte mitt val.
Även om han erkänner sig skyldig, kanske de inte accepterar det.
- Du sa att du trodde på honom. - Det gör jag.
Men Sally Rayburn skadade oss i dag.
Jag är körd.
Jag vill inte dö.
Pratar du med dem?
Diana berättade vad som hände med din pappa...
Herregud...
Jag kan inte föreställa mig vad du gick igenom. Jag är ledsen.
Jag bara... tänkte att det kanske kunde hjälpa.
Det var inte sant.
Självklart inte.
Tror du inte att jag skulle ha berättat det för dig?
Och jag gjorde det definitivt inte för dig eller för Kevin.
Jag gjorde det för Meg.
Jag är ledsen att ni behövde gå igenom det här.
Jag önskar er allt gott.
Gå vidare med era liv, lägg den här skiten bakom er.
Jag vill säga...
...tack. För allt.
En ny dag gryr. Eller hur, Kevin?
God natt.
Det var en riktig föreställning.
Juryn grät.
- Jag blev nästan tårögd själv. - Jag gjorde vad jag måste.
Det gör du alltid, Sally.
Det är vad jag beundrar hos dig.
Trots all den där älskvärdheten
är du det kallblodigaste man kan tänka sig.
Är det en komplimang enligt dig?
- Vet dina barn att du är här? - Nej.
- Jag vill inte att de blir inblandade. - De är inblandade.
Jag berättar för dem när det är lämpligt.
Du kanske kommer att ångra det, Sally.
Det här är inte nåt du kan ta tillbaka när det väl är gjort.
Det är dags.
Du kanske känner nån.
Det kanske jag gör.
RÄTTEGÅNGEN ÄR ÖVER
GÖM DIG BÄTTRE
Undertexter: Annika Sjöholm